svafvelsyråd zinkoxid, att förtiga det de i vat- 
ten olösliga salterna naturligtvis sakna all smak. 
Slutligen torde man äfven och i synnerhet 
mot de af mig nu framställda åsigter såsom stri- 
dande anföra, att föreningarne af chlor med de 
starkaste electronegativa kropparne, i synnerhet 
metalloiderna , såsom t. ex. chlorsvafvel icke be- 
funnits bilda salter med electr opositiva metallers 
chlorider. Jag har sjelf anställt några försök i afsigt 
att förena nyssnämde kropp med en eller annan 
af electropositiva metallers chlorider, och åtminsto- 
ne hittills ej fått några tillfredsställande resultat; 
men härvid torde böra anmärkas, att frändska- 
pen emellan chlor och svafvel, till följe af deras 
electrochemiska slägtskap är ganska svag, att den 
derföre lätt rubbas, och att troligen icke utan 
gynnande omständigheter, föreningar af denna 
kropp, med electropositiva chlorider kan tillvä- 
gabringas. För öfrigt är det klart att denna bi- 
nära kropp, på samma sätt som alla öfriga så- 
dana chlorider, bromider m. m. af metalloider 
eller af electronegativa metaller, h vilka decom- 
poneras af vatten, icke på vanlig väg, det vill 
säga: icke med tillhjelp af nyssnämda lösnings- 
medel, kunna fås att förena sig med de electro- 
positiva metallernas chlorider, bromider, o. s. v. 
oaktadt dessa alla äro i vatten lösliga. I anse- 
ende till detta förhållande har jag hittills blott 
sysselsatt mig med sådana föreningar af chlor, 
brom och iod, hvilka utan decomposition lösas i 
vatten, och såsom vi sett, har på denna väg det 
factum bli f vi t ådägalagdt, att föreningarné upp- 
tagit en viss portion kr istallisations- vatten, och 
således äfven i detta hänseende framte en särdeles 
analogi med vanliga eller syre-salter. Dock tor- 
