,54 
lar, af hvilka de tre första odelade, de öfriga gre- 
niga i spetsen, den sista tili roten tvådelad. Den 
första år endast en mer och mindre tydlig tagg, 
den andra hopväxt med den tredje och icke fullt 
så lång som hälften af den, h vilken med /±:åe 
är längst; den sista till roten tvådelad. Bröstfe- 
norna hafva h vardera i5 strålar; den första ode- 
lad och längst. Bukfenorna, som börja något 
framom ryggfenans början, hafva g strålar hvar- 
dera. Af dessa äro den första och sista odelade, 
de öfriga i spetsen greniga, den andra längst. 
Ånalfenan, med 12 strålar, är temligen inskuren. 
Af strålarna är den första och andra odelade. 
De öfriga i spetsen greniga. Den första är knappt 
en fjerdedel så lång som den andra, hvilken med 
tredje är längst. Stjerlfenan, mycket t vak 1 11 f ven 
har ig långa strålar, utom de smärre på sidorna. 
Färgen: varierar mycket i afseende på ål- 
der. De äldre äro, som vanligt alltid mörkare. 
Det beskrifna exemplaret hade: hufvudet ofvan 
och ryggen svartblå, hvilken färg nedåt sidorna 
öfvergår till silfverhvitt, något stötande i blått. 
Buken rent silfverhvit. Iris likaledes silfverfär- 
gad med en större röd fläck ofvan pupillen. Buk 
och analfenor röda, bröstfenorna bleka, rygg och 
stjertfenor grå med knappt märklig, rödaktig an- 
strykning. De äldre, som här kallas kartmörtj 
och ofta uppgå till 1 å il skålprd vigt, hafva 
iris röd, bröst-, buk- och analfenor röda. På 
rygg- och stjertfenor synes den röda anstryknin- 
gen ganska tydligt. 
Vistelseort och lefnadssätt: Uti de flesta 
af Scandinaviens vatten, så väl större och min- 
dre insjöar, strömmar och åar, som äfven i haf- 
vet, är denna fisk bland de mest allmänna. Ehu- 
ru det synes honom likgiltigt, antingen vattnet är 
