1 64 
sidolinien och i synnerhet buken, äro silfverhvita, 
Iris starkt mässinggul, med några få röda fläckar 
hos en och annan individ. 
Vistelseort och lefnadssätt: Ehuru icke så 
allmän som Mörten, med hvilken han äger någon 
likhet i utseendet, träffas han likväl temiigen all- 
mänt i de flesta insjöar och skärgårdar inom Scan- 
dinavien. I denna skärgård är han nog allmän; 
men fmnes sällan ensam, utom under lektiden, 
utan är vanligen hlandad med andra fiskarter 
särdeles Mört. Han inställer sig tidigt på våren 
vid stränderna, der han sedan tillbringar hela 
sommaren i sällskap med andra smärre fiskarter, 
i hvilkas lek han oftast blandar sig. Detta okyn- 
ne har gifvit anledning till ordspråket: Sarfven 
i hvar lek. Dess mest älskade uppehålls-ställen 
äro grunda och gräsiga vikar, med gyttja och 
dybotten. Mot hösten begifver han sig på dju- 
pet, och söker der sannolikt mycket otillgängliga 
ställen, emedan han under vintern sällan eller 
aldrig erhålles. Han växer fort och har vid ett 
års ålder uppnått öfver il tums längd. I storlek 
lärer han väl icke öfverstiga en fot. De största, 
jag sett, hafva sällan hunnit till 8 tum. Sarfven 
synes vara mindre lättskrämd än Braxen, Id och 
flere arter af dess slägte. Han skyr visserligen 
buller, men söker sig då strax en tillflykt i tätt 
gräs eller dyn, h varifrån han sedan på intet sätt 
låter skräma sig. Bland våra Svenska fiskarter är 
visserligen denna en bland de vackraste. Gamla 
hannar utmärka sig i synnerhet, genom en lysan- 
de färgtekning. Redan efter ett års ålder börja 
fenorna på de yngre att få röda fläckar i spetsen, 
och i tredje året är han fullkomligt lik de äldre. 
Vid denna ålder börjar han sannolikt äfven att 
fortplanta sig. Sedan han är tagen ur vattnet, 
