i6 7 
| temiigen stort. Nosen spetsig, dock afrundad. Mun- 
nen liten, något uppstigande, Öfre käken längst. 
Tänder saknas i Käkerna; men svalget har tän- 
der. Näsborrarne ligga ögonen närmare än no- 
sen och synas hafva en dubbel öppning. Ögo- 
nen medelmåttiga. Sidolinien, som med svårig- 
het upptäckes, är nästan rak och föga sänkt fram- 
till. Ryggfenan, som slutar midt öfver anus, är hög 
och afrundad på snedden, och har 9 strålar, den 
i:sta och 2:dra odelade, de öfriga i spetsen två- 
delade, utom den sista som är delad till roten. 
Den i :sta icke hälften så lång som den 2:dra, 
hvilken med 3:dje och ^:de är längst. Bröstfe- 
norna hafva 1 5 strålar hvardera, hvilka med svå- 
righet kunna räknas. Den första odelad, de öf- 
riga något greniga; den mellersta längst. Buk- 
fenornas strålar 9. Den första odelad, de öfriga 
något greniga i spetsen, den 2:dra och 3:dje längst. 
Analfenans strålar 10. Den i:sta, 2:dra och 3:dje 
odelade, de öfriga i spetsen greniga utom den si- 
sta, som är delad till roten. Den i:sta är en- 
dast en kort tagg, den 2:dra icke fullt hälften så 
lång som 3:dje, hvilken tillika med $:åe är längst. 
Stjertfenan är mycket klufven, har spetsiga lober 
och 19 strålknippen. 
Färg: Ryggen svartgrön på metallglans. Öf- 
ver ryggen nedåt sidorna ligga svarta, nedåt af- 
spetsade, tvärfläckar. Från gällockets öfre kant 
till stjertfenan, löper en rak något bred mässing- 
gul linia, som synes tydligast, då fisken ställes 
uti en sned riktning mot ögat. Sidorna under 
sidolinien hafva metallglans med mörka strimmor 
på längden och små punkter, som omväxla med 
rödaktigt, gult och svart. Vid stjertfenans bas 
står en större mörk fläck. Buken och hufvudet 
under silfverhvita. Hufvudets sidor och i syn- 
