I 7 I 
dera, då man räknar den första lilla taggen, som 
synes fastväxt vid den andra. Den i:sta och 
2.*dra äro odelade, de öfriga i spetsen mycket 
greniga, den 2:dra, 3:dje och /±:åe längst. Anal- 
fenans strålar äro hos äldre individer 29, hos yn- 
gre 28 och någon gång endast 27. Af dessa äro 
de tre första odelade, de öfriga greniga i spetsen, 
den 2:dra, 3:dje och ^:de längst. Derefter af- 
taga de i längden småningom. Häraf synes den 
långa analfenan hafva en insänkning i ofra kan- 
ten. Stjertfenan mycket klufven, har den Öfre lo- 
ben mindre och kortare. Fenan består af 19 strål- 
knippen utom de korta på sidorna. 
Färgen j som förändrar sig, icke endast efter 
ålder och årstid, utan äfven af vattnets beskaffen- 
het, uti h vilket fisken lefver, är hos äldre mör- 
kare, hos yngre ljusare och under lektiden mer 
lysande. Vanligast är den, hos medelmåttigt sto- 
ra individer, utåt ryggen grönaktigt brun; sidor- 
na mässinggula, som ljusna nedåt den hvita ma- 
gen, som, då fisken är död, får en rödaktig an- 
strykning. Iris är hos dessa mässinggul, beströdd 
med svarta fina prickar, i synnerhet på öfra kan- 
ten, der äfven en mörk fläck finnes. Rygg- stjert- 
ocb analfenor svartaktiga. Bröst- och bukfenor 
mer och mindre rödaktiga med mörka spetsar. • — 
Den yngre, här beskrifna var öfver hela kroppen 
silfverhvit utom ryggen, som hade en blågrå an- 
strykning. Rygg-, anal- och stjertfenor svart- 
aktiga, bröst- och bukfenor nästan hvita. Iris 
silfverhvit, saknade de fina mörka punkterna och 
hade endast en mörk fläck öfver pupillen. Un- 
der lektiden är den mässinggula bottenfärgen mer 
skinande och hannen har utom taggarna i fjäl- 
lens yttre kanter på nosen och pannan till ögo- 
nen en mängd smärre hvitaktiga strödda, vårt- 
