1 83 
är tätast, an-ställes leken , som är starkast påför- 
middagarna, då luften är varm och dagen klar. 
De åstadkomma härunder något buller der igen om 
att de ständigt slå med stjerten i vattenbrynet. 
De äro under sina lekfäster mycket mindre skyg- 
ga än Braxen. På gräset afsättes rommen, som 
är fin och grönaktig. Sedan de större slutat sin 
lek, som under gynnande väderlek endast påstår 
3 å 4 dagar, leka äfven de mindre, och deref- 
ter, med några dagars mellantid, en tredje flock, 
som visserligen är samma fisk, ehuru yngre. 
Fångst: Intet eget fångningssätt anställes 
för denna fisk. Allmännast erhålles han med 
Vada (en mindre not, som dragés upp på stran- 
den) blandad med andra fiskarter. Under lekti- 
den, då de ofta nedstiga i åar, fångas de icke 
sällan i otrolig mängd uti den fiskredskap, kallad 
Lanorj som utsättes för Ålen. På krok, med 
vanlig metmask till agn, nappar hangerna; men 
detta fiske är föga lönande, och anställes sällan 
af andra än ungdom för tidsfördrif. 
Nytta: Att användas till mat är denna fisk, 
näst Farnen, den sämsta af hela slägtet. Han ut- 
gör endast en tarflig föda för sämre folk. Ehuru 
seglifvad, nyttjas han, åtminstone härstädes, säl- 
lan till agn för större fiskar, då Mörten och Lö- 
jan, i detta fall, vida öfverträffa honom. Stör- 
sta nyttan gör han väl deruti att han, genom 
sin myckenhet, lemnar roffiskarna och en del 
vättenfoglar, en rik tillgång på föda. 
Skada gör han cleremot, efter min erfaren- 
het, ingen. Han säges väl förtära andra fiskars 
rom; men sådant har jag likväl aldrig kunnat 
märka. Dessutom vistas han, utom under lek- 
