i 8g 
under pupillen. Bröst-, Buk- och Analfenor h vi- 
ta; de förstnämda med en grönaktig anstrykning 
i främre kanten. Rygg- och Stjertfenan blåaktiga. 
Vistelseort och lefnadssätt : Löjan förekom- 
mer nästan i alla sjönr och strömmar inom Scan- 
dinavien och de haf, som omgifva dess stränder. 
Uti smärre skogssjöar, och sådana mindre sjöar, 
som hafva starkt gräsbe växta stränder och dy- 
botten, finnes hon likväl sällan, emedan hon äl- 
skar att uppehålla sig i klart vatten, i synnerhet 
vid åmynningar och der strömdrag finnas. Lö- 
jan är en munter och liflig fisk, som, från vå- 
rens början till senhösten, besöker sådana åar, 
strömmar och sjöstränder, der sand- eller sten- 
botten finnes. Hela dagen förlustår hon sig i 
vattenytan, fångar de insecter, som på den ned- 
falla och går aldrig på djupet eller vid botten. 
Hon älskar solsken och lugn. Under storm söker 
hon skydd af landet. Hon är mycket mindre 
skygg och lättskrämd än de öfriga arterna af sitt 
slägte, men deremot nyfiken och glupsk. Om t. 
ex. en sten kastas midt i stimmet, sky väl Lö- 
jorna då stenen faller i vattnet, men komma på 
ögnablicket tillbaka, och samla sig då i mängd 
kring den punkt, der stenen föll, likasom för att 
efterse livad som hände. Allt hvad som utka- 
stas på vattenytan, uppfångar hon straxt och ned- 
svälger eller utkastar det, allt efter som hon fin- 
ner det ätligt eller icke. Löjan blir aldrig stor; 
sällan uppgå de, som här fångas, till 7 tums 
längd. Hon dör hastigt, men förökar sig der- 
emot ganska starkt. 
Födämnen: lika med sina samslägtingar. In- 
secter och maskar utgöra likväl dess förnämsta 
föda. 
