, 9 8 
öfriga tvådelade i spetsen, den sista delad till 
basen. Den första endast en kort tagg, den an- 
dra omkring en tredjedel så lång, som tredje, 
h vilken år något kortare an fjerde och femte, 
som är längst. Stjertfenans strålar ig, utom de 
smärre på sidorna. 
Färg: Ryggen svartgrön. Sidornas färg allt 
mer ljus, ju längre den nedstiger. Buken rödgul. 
Öfver hela kroppen är den underliggande mäs- 
singgula eller guldfärgen genomskinande. Endast 
ryggfenan har ryggens färg; de öfriga fenorna 
rödbruna. Ii is mässinggul 
Vistelseort och lefnadssätt : Uti det södra 
och mellersta Sverige förekommer denna Ruda 
nog allmänt i alla dammar. Då hon, mig vetter- 
ligen icke finnes vild i Sverige, är det troligt 
att hon, i äldre tider, blifvit inplanterad från 
sydligare orter. I seder och lefnadssätt liknar 
hon mycket den vanliga Rudan; men synes lik- 
väl, om det är möjligt, vara ännu mer seglifvad, 
följaktligen lättare att plantera. Uti afvelsamhet 
ofverträffar hon visserligen den vanliga Rudan. 
I dammar trifves hon bättre än den nyssnämda, 
och är mindre blottställd för sjukdomar. Hon 
synes icke kunna uppnå någon betydlig storlek, 
ehuru hon matas. Skälet härtill uppgifves vara 
det, att om hon dervid vänjes, skall hon slute- 
ligen förlora hågen att söka någon annan föda, 
och följaktligen svälta, när matningen under vin- 
tern icke beqvämligen kan fortsättas. Det exem- 
*) Färgen varierar mellan ljusare och mörkare. Jag har 
sett så mörka Daiu-Rudor, att den underliggande 
mässinggula färgen varit föga synlig. 
