l 99 
plar, som här är beskrifvit, ar ett bland de stör- 
sia, som här finnas. Längre än 5 ä 6 tum har 
jag icke sett denna fisk. Endast då han leker, 
och under den varmaste tiden af sommaren, sö- 
ker han vattenytan; den ofri ga tiden af aret står 
hon beständigt vid botten, nedbäddad i dyn; 
men detta oaktadt, tager dess kött mindre smak 
af den gyttja, uti h vilken hon döljer sig, än den 
vanliga Rudans. 
Födämnen: Dyjord, gräs, insekter och ma- 
skar. 
Fortplantning : Dess lek börjar tidigare än 
den vanliga lindans, ofta i slutet af Maj månad. 
Äfven under den, förhåller hon sig alldeles lika 
med denna sin nära anförvand t. Uti de dam- 
mar, som icke strängt beskattas och följakteligen 
hysa dessa fiskar i mängd, får man, under lek- 
tiden, som, i anseende till mängden och indivi- 
dernas olika ålder, fortgår större delen af som- 
maren, höra ett ljud, likasom hela dammen vo- 
re en kokande vattengryta. Rommen, h vilken af- 
sättes på gräset, är fin och gulaktig. 
Fångst: Utur dammen tages den vanligen 
med håf eller mjärdar, uti h vilka krossade ägg- 
skal inläggas. På ett enda ställe har jag sett en 
not inrättad, endast för att der med från dammen 
upphämta Rndor. På mete nappar denna fisk 
icke, förmodligen derföre att agnet icke kan ned- 
sjunka i dyn, der fisken uppehåller sig. 
Nytta: Köttet, som är hvitt, sött och tem- 
ligen fast, blifver med sin vanliga konstiga till- 
redning, för smaken behagligt. Till agn på krok 
för större fisk är Damrudan förträfflig. 
