202 
varit ur vattnet, och blifva slutligen brunak- 
tigt svarta. Iris röd, eller rättare kopparfärgad. 
Färgen förändrar sig likväl mycket efter det vat- 
ten, uti h vilket fisken uppehåller sig. Uti skogs- 
sjöar med mörkt vatten har jag funnit dessa fi- 
skar rent svarta. 
Vistelseort och lefnadssätt : Gmelin och fle- 
re författare, som följt dess uppgift, anföra väl 
att Sutaren finnes öfver hela verlden *). Jag äger 
likväl skäl till den förmodan, att den icke en 
gång finnes öfver hela Scandinavien. Pontoppidån 
nämner den åtminstone icke bland Norriges fi- 
skar. Uti södra och mellersta Sverige förekom- 
mer han, på vissa ställen, nog allmänt uti stil- 
lastående vatten, smärre insjöar, dammar och 
träsk. Här i skärgården träffas han någon gång 
uti de träskiga och dy fulla vikarne; men är lik- 
väl sällsynt, och uppnår här icke någon betyd- 
lig storlek. Sutaren är trög och maklig fisk, som 
älskar stillhet och saknar den liflighet, som ut- 
märker de flesta af dess samslägtingar. Nästan 
hela året, håller han sig nedbäddad i gyttjan; 
endast under lektiden uppstiger han från botten, 
och under de varmaste sommardagarna ses han 
någon gång hoppande på vattenytan. Utom det 
att han är mycket seglifvad, låter han icke qväf- 
va sig under isen. Häraf förmodades fordom att 
denna fisk låg i vintersömn eller dvala, hvilket är så 
mycket mer ogrundadt, som jag sett den fångad 
med isnot under vintern. Då han finner rik till- 
gång på föda, växer han fort, förökar sig ovan- 
ligt starkt, och blir äfven ansenligt stor. Någon 
*) Habitat in omnis terrarum orbis aquis stagnantibus. 
Gmel. I, 3 p. i4»4« 
