333 
dessa sed n are, ehuru de helt och hållet sakna en 
Klängd växter, hvaraf dessa prydas. — Kring Fi- 
ska reby i Ronneby socken förekommer Gnapha- 
lium arenan um i temlig myckenhet; och sandi- 
ga trakter kring Ronneby och Hoby utmärkas af 
Bigitaria humifusa. 
Att strandvegetationen måste utgöra en af 
de förnämsta beståndsdelarne af Blekingska Flo- 
ran, det ger redan en blick på kartan anledning 
alt förmoda. Också finnes härstädes ej blott stör- 
sta delen af de växter samlade, som intaga den 
Svenska delen af Östersjöns kuster, utan äfven 
några, som ännu ej inom Sverige på något an- 
nat ställe, än den vestliga kusttrakten af Bleking, 
blifvit funna, nemligen Juncus maritimus, Son- 
chus palustris och Carex Schreberi. Deremot sö- 
ker man här förgäfves större delen af de saftful- 
la växter, som förekomma på Sveriges vestliga 
kust, och hvilka till sin framkomst synas fordra 
så väl att begjutas af ett saltare vatten, som att 
vara utsatta för skarpare vindar, än den rundU 
omkring instängda Östersjön med sitt af en mängd 
floder uppblandade vatten kan åstadkomma. Det- 
ta är väl ock orsaken h vårföre Östersjöns kusU 
växter i allmänhet äro af en spädare konsistens 
och äfven ofta framte förfinade varieteter; äfven- 
som dertill att man ofta vid dess stränder anträf- 
far växter, som annars ej tillhöra kustlandet. 
Blekingska kusten är nästan öfverallt insku- 
ren af större och mindre fjärdar och vikar, samt 
omgifven af en ansenlig skärgård , som innefat- 
tar flera Öar af betydligt omfång, hvilka dock 
alla, likasom sjelfva stranden, äro bergiga och 
mer eller mindre skogbetäckta. Endast mellan 
Kristianopel och Thorhamns udde, samt mellan 
Norje och Sölvesborg är stranden mera öppen 
