2 34 
och jemii, samt på flera stållen öfverholjd af 
sand, h va rest då Elymus, Salsola, Halianthus, 
Cerastium glutinosum, Leontodon Taraxacum p 
obliquum m. fl. frodas. De yttre skären och 
holmarne bestå merendels af kala klippor med 
få växter; här bör man söka Chenopodium ma- 
ri finrum , SiJene viscosa, Lepidium latifolium, 
Artemisia maritima, varieteterna af Artemisia 
vulgaris och Absinthium , Cakile &c. — De inre 
öarne deremot, särdeles de större, äro liksom 
sjelfva kusten, mellan de utskjutande uddarne 
gräsrika och försedda med skog, som oftast sträc- 
ker sig ända ned till hafskusten; på dessa stäl- 
len finner man det betydligaste antalet af strand- 
växter, såsom: Sagina stricta , Samolus, Erythraeae, 
Allium Schoenoprasum, Geom hispidum, Scutel- 
laria hastifolia, Isatis, Lotus maritimus, Carex 
extensa m. fl. — De djupa vikarne hysa på si- 
na jemna, merendels sumpiga stränder flera ut- 
märkta former, t. ex. Salicornia , Scirpus Baeo- 
thryon, uniglumis och lacustris /3, Alopecums 
nigricans, Potamogeton pectinatus och marinus, 
Ruppia, Polygonum aviculare /3, Carex norvegi- 
ca, Zannichellia, Charae m. fl.; och i sjelfva haf- 
vet, i synnerhet vid åarnes utlopp, anträffas Le- 
mna trisulca, Ranunculus fluviatilis , Najas och en 
stor, med breda bladflikar försedd Myriophyl- 
lum, hvilken dock ännu ej blifvit funnen med 
ft uctification. — Det inre af öarne och kustlan- 
det prydes af Convolvulus sepium, Lonicera pe- 
riclymenum, Hedera, Allia, Rubus corylifolius, 
Draba muralis, Taxus och andra. — Slutligen 
bor det ej med stillatigande förbigås, att flera af 
Östersjöns kustväxter synas inom Sverige hafva 
sin sydliga gräns i Bleking, så att de antingen 
alldeles icke eller ock högst sparsamt blifvit fun- 
