2 5« 
zelius under slutet af December och början af Janu- 
ari månad. Dervid utdrogs den nya metallen först 
utur stångjernet; men då utbytet blef högst ringa 
efter flere skålpund upplöst jern , och den förvärf- 
vade kännedomen om dess egenskaper gaf anledning 
att söka den uti stångjerns-slaggen , så anskaffa- 
des den, och har lemnat en tillräcklig qvantitet 
för att undersökas. 
§ a . 
Namnet. 
Då detta var likgiltigt, valdes helst ett så- 
dant, hvars begynneise-bokstaf ej förekommer 
såsom sådan uti hittills kända enkla kroppars namn, 
och kallade den Vanadin ^ på latin Vanadium , 
efter Vanadis ett tillnamn åt Freijaj, den för- 
nämsta gudinnan uti göthiska Mythologien. 
§ 3. 
Beredningen. 
Bland flere methoder som försökts, att bere- 
da ren vanadin, har följande funnits ändamåls- 
enligast. 
Stångjernsslaggen rifves först så fin som 
möjligt, för att kunna siktas genom ett vanligt 
tagelsikt. Finare kan den ej, uti sitt vanliga 
skick, fås; emedan de deri varande jernkornen 
hindra pulveriseringen. För att undanrödja det- 
ta hinder, genomfuktas det silade pulvret med 
vatten i en postlinsskål, h varefter rökande salpe- 
tersyra tillsättes, så mycket som man anser nö- 
digt för jernkornens oxidering, och massan stäl- 
les på ett kapell, samt omröres oupphörligt, tills 
syran upphört att verka. Den är då nästan torr. 
Derefter glödgas den uti en jernpanna , pulvei ise- 
ras ytterst fin, slammas, tages på filtrum och torkas. 
