2^6 
lust studera na tur vetenskaper ne och medicinen. 
Med en utmärkt flit besökte han v. Linnéernes, Si- 
DRÉNS, ZlERVOGELS, VALLERII, BERGMANS Och AcRELS 
föreläsningar. Hos Archiater Linné tillvann han 
sig en mer än vanlig bevågenhet. Det är en 
verldskunnig sak, att Linné hade en särdeles 
utmärkt förmåga, att väcka håg för naturalhi- 
storien; hos Hagström blef kärleken för denna 
vetenskap så djupt fästad, att den, oaktadt alla 
hinder, som uppkommo under hans, af practiska 
göromål så mödosamma lefnadsbana, aldrig slock- 
nade. 
På denna tid var ännu en skarp skillnad 
emellan den utvertes och invertes läkarekon- 
sten, emellan chirurger och läkare. Medicinen var 
väl vid Upsala Lärosäte, genom de odödlige Pro- 
fessorerne Rosenstein och Linné bragt till en bety- 
dande höjd, men den var ännu i Sverige, så till sä- 
gande, för ung, att i lika grad vara värderad af rege- 
ring och nation ; i följd häraf åtnjöt den från sta- 
tens sida liten eller ingen uppmuntran, och läkarue 
kunde ensamt bygga sin utkomst på det enskil- 
da förtroendet. Chirurgien deremot, hvilken ef- 
ter medeltidens mörker och munkväldets förtryck 
uppstått, som en särskilt del af läkarekonsten, 
och oberoende följt erfarenhetens säkra väg, ha- 
de hos oss tidigare tillvunnit sig det allmänna 
förtroendet. De egentlige läkaretjensterne voro 
ganska få och illa lönte; en Provincial-medicus 
hade 5o R:dr; Chirurgerne innehade ensamt 
tjensterne vid armeen, utom en mängd civila 
platser, och en Regements-chirurg räknade 90 
tunnor spanmål i ordinarie lön. Chirurgiens 
anseende ökades dessutom ej litet genom de ly- 
sande män, som voro lärare vid den chirureiska 
