3o 
tallens chloihalt. Derefter upplöstes saltet i vatten 
och metallen togs på ett ganska litet, vägdt fil- 
trum af fint papper, hvars halt af aska var be- 
kant. Metallen tvättades ganska länge med ko- 
kande vatten, till dess det genomgående icke i 
mer lemnade fläck vid en droppas afdunstning 
på en polerad platinaspade. Derefter torkades 
metallen med filtrum, inlades i en ganska liten 
och lätt degel af platina och glödgades der, till 
dess att filtrum var fullkomligt förvandladt till 
aska, hvarefter degeln betäcktes med ett lock, 
genom hvilket vätgas kunde inledas, hvarefter 
metallen upphettades till lindrig glödgning i en 
ström af vätgas. Sedan metallen kallnat till- 
räckligt att ej mer oxideras, aftogs locket, och 
återstoden af vätgas utsläpptes, medan metallen 
ännu var så het att intet vatten deraf kunde 
uppsupas. Den vägdes derefter. Det från me- 
tallen upplösta saltet afdunstades i en v^gd pla- 
tinadegel till torrhet och upphettades tills allt 
decrepitations vatten gått bort, hvarefter det väg- 
des. Då flere analyser i det följande äro på 
samma sätt anställde, har jag här en gång för 
alla beskrifvit detaljerna deraf Den enda skill- 
nad, som någon gång inträffat, har varit att, då 
alltid saltets och metallens mängd precist åter- 
gaf den i vätgas reducerade blandningens, så be- 
stämdes endast metallens vigt och saltets erhölls 
genom subtraction. 
1) 0.434 grammer vattenfritt natronsalt 
förlorade i reduction 0.118 gr. i vigt af bort- 
gånget chlor. Den återstående massan gafo.i 17 
gr. rhodium och 0.199 koksalt. 
2) 0.415 gafo.i 14 chlor, o.ii3 rhodium 
och 0.188 koksalt. 
