54 
sönderdelas, då det gröfre deremot föga angri- 
pes. Pulvret kokas med saltsyra, som derur 
med fräsning upplöser det afrifna jernet, hvar- 
efter jernlösningen tvättas bort från pulvret. 
Jag hoppades att undgå detta besvärliga arbete, 
derigenom att jag sammansmälte i d. osmium- 
iridium med 6 d. vismut, li varvid hettan drefs 
ganska högt, så att i af vismuten förflygtigades. 
Jag väntade att vid vismutens upplösning i sal- 
petersyra, erhålla osmium-iridium i sin finaste 
mekaniska fördelning, men jag återfick pail- 
letterna oförändrade, endast något minskade 
till vigt. 
Den pulveriserade föreningen angripes icke 
märkbart genom upphettning i chlorgas eller i 
syrgas. Metallerna kunna göras lösliga på två 
sätt, antingen genom sammansmältning med 
iiatrium-platina-chlorid , eller med salpeter. 
Den förra af dessa methoder är ej stort att 
recommendera, emedan metallerna orenas af 
platina; men jag anser likvä] förtjena anföras, 
hvad jag deraf erfarit. 2. d. metallpulver blan- 
dades med 3 d. vattenfritt chloridsalt och inla- 
des i en liten glasretort, som upphettades så 
strängt glaset, ombäddadt af sand, kunde tåla 
och behölls i tvenne timmar i denna tempera- 
tur. Osmium och iridium utfälla platinan, ehu- 
ru icke absolut och ingå i förening med chlor 
och natrium. Af hvad man hittills känt om os- 
mium, skulle man vänta att chlorosmium bor- 
de öfverdestillera och lemna iridium såsom dub- 
belsalt, men detta inträffar icke egentligen. I 
retortens hals samlas väl främst ett grönt chlor- 
osmium och der bakom ett rödt sublimat, som 
är chloriridium , men dessas qvantitet är gan- 
ska ringa. Det smälta saltet löses ganska lät 
