55 
i vatten med en sä mörkbrun färg att det är 
nästan alldeles ogenomskinligt. Det olösta är 
platina i fina glänsande fjäll, men hvilka också 
innehålla en förening af platina med oupplöst 
osmium och iridium, hvilka sedan på våta vägen 
endast med svårighet åtskiljas. Lösningen luk- 
tar af osmiumoxid, den blandas med kungs- 
vatten och destilleras, hvarvid osmiumoxid går 
öfver med vattnet, men det mesta osmium stan- 
nar i saltet. Då detta efter intorkning pulveri- 
seras fint, blandas med kolsyradt natron och 
destilleras i en glasretort, så får man kolsjre- 
gas, litet syrgas och osmiumoxid sublimeras. 
En del följer kolsjregasen, som derföre bör ab- 
sorberas af caustik ammoniak, I retorten åter- 
står saltet, som nu är biandadt med iridiumoxid 
och metallisk platina. Saltet utdrages med vat- 
ten, platinan löses, något smittad af iridium, i 
kungsvatten, och iridiumoxiden återstår olöst. 
Den reduceras med vätgas och ger metalliskt 
iridium. 
Sönderdelningen med salpeter sker bäst och 
lättast, och lemnar nästan ingen ting att önska; 
man blandar det fina pulvret med lika vigt, 
eller något mindre salpeter, som nyss förut va- 
rit smält, så att den är vattenfri. Blandningen 
inlägges i en liten postlins-retort, försedd med 
tubuleradt förlag och ett afledningsrör, som går 
ned i en flaska innehållande utspädd caustik 
ammoniak. Man upphettar retorten i början 
ganska lindrigt, och ser efter att ej gasutveck- 
lingen blir allt för häftig, emedan massan då 
lätt går öfver. Till slut öker man hettan till 
full hvitglödgning. Då ingen gas mer utveck- 
las är försöket slut. Saltet upplöses med kallt 
yatten och lösningen inhälles i en flaska med 
