56 
inslipad propp, der den blandas med saltsyra 
och mest salpetersyra, så att den blir skarpt 
sur. Den luktar ganska starkt af osmium. Det 
klara inhälles i en retort och destilleras med 
väl tillslutna fogor och väl afkyldt förlag. Den 
olösta delen blandas också med saltsyra och 
salpetersyra och destilleras i en särskilt retort, 
hvarvid destillatet också innehåller osmium och 
återstoden i retorterna innehåller iridium och 
en portion osmium. Man måste skilja det kla- 
ra från det olösta för att hindra en stötande 
kokning, hvarvid lätt en portion af iridium-lös- 
ningen kastas öfver i förlaget. Man får icke si- 
la den alkaliska lösningen genom papper, eme- 
dan den af papperet partielt desoxideras, pap- 
peret färgas grönt af iridiumoxidul, och lösnin- 
gen går ytterst trögt och långsamt igenom. Sal- 
petersyran tillsättes i öfverskjutande mängd, eme- 
dan den förstör chlorur-dubbelsalterna af osmi- 
um och oxiderar metallen till flygtig oxid. Det 
efter destillation i båda retorterna återstående 
blandas, silas, försättes med chlorkalium och 
saltsyra till salpetersyrans förjagande och in- 
torkas. Torra saltmassan blandas väl med vat- 
tenfritt kolsyradt natron, upphettas, såsom för- 
ut är nämt, i en retort för att uppfånga den 
osmiumoxid som kan utvecklas, h varefter saltet 
upplöses i vatten och lemnar iridiumoxid. Miss- 
tankes deri en halt af platina så utdrages den 
med kungsvatten. Den innehåller stundom li- 
tet rhodium som utdrages genom smältning med 
surt svafvelsyradt kali. Efter all denna be- 
handling qvarhåller iridium dock en portion os- 
mium, som envist vidhänger det, och hvarifrån 
det endast kan befrias derigenom att det redu- 
ceras 
