6o 
rhodium anfört. Saltmassan upplöses i vatten 
från ännu ej clilorbundet iridium , och som den 
kan innehålla äfven lägre chlorbindningsgrader 
än chlorid, blandas den med kungsvatten och 
afdunstas till torrhet. Öfverskottet af tillsatt 
chlorkalium eller koksalt utdrages med litet vat- 
ten i sender, emedan dubbelsaltet icke löses i 
en lövSning af dessa salter. Det upplöses sedan 
i kokhett vatten och afdunstas till kristallisa- 
tion, hvarvid det likväl alltid är bäst att till- 
sätta litet kungsvatten till vätskan, emedan det 
af obetydliga reducerande omständigheter lätt 
återgår till sesqvichlorur. Detta salt är, såsom 
Vauquelin redan visat, svart, anskjuter i regu- 
liera octaedrar och innehåller intet vatten. 
Deraf följer således, då det i öfrigt har det 
motsvarande platinasaltets atomistiska samman- 
sättning, att platina och iridium äro isomorpha. 
Oaktadt detta salt är svart, så ger det vid pul- 
verisering rödt pulver. Det är olösligt i alko- 
hol och kan deraf ur sin upplösning fällas. 
Fällningen är efter olika grofkornighet s vart- 
brun, brun eller mörkröd. Det kan utfällas 
utan lemning, om vätskan, ur h vilken det fälles, 
eller alkoholn, hålla chlorkalium upplöst. Den 
tröglös thet i vatten, som Vauquelin anmärkt hos 
detta salt och hos det motsvarande ammoniak- 
saltet, har jag icke funnit. Om saltet är pul- 
veriseradt, löser det sig ganska fort till vätskans 
mättning; men om det är blandadt med chlor- 
kalium eller koksalt, så lösas dessa salter i vatt- 
net och iridiumsaltet ligger, såsom olösligt, i den 
färglösa vätskan på sätt redan är anfört. Lös- 
ningen af dubbelsaltet i vatten är i tunnt lag 
gul och i tjockare djupt röd, så att då den ses 
i ett glaskärl i massa, är den skönt mörkröd. 
