64 
skott, så sönderdelas den i cliloridsait, som fal- 
les och chlorursalt, som blir upplöst. 
c» Chloritren och dubbel salt er. Om iridi- 
mn, sådant det erhålles genom dubbelsalternes 
reduction med vätgas, vid börjande glödgning 
utsattes för en ström af chlorgas, så absorberar 
det clilor, sväller ut och förvandlas till ett lätt, 
mörkt olivegrönt, starkt smutsande pulver, och 
dess vigtförökning dervid svarar emot vigten 
af två atomer chlor. Det är således chlorur, 
IrCP. — Utsattes chloruren i en postlinsretort 
för en sträng glödgningshetta , så sönderdelas 
den, chlor bortgår i gasform, h varvid både litet 
sesqvichlorur och chlorid sublimeras och följer 
gasedi. Höll iridium osmium , så följer detta 
med, ehuru icke alldeles fullkomligt. Metalliskt 
iridium återstår. 
Iridium-chloruren, på detta sätt beredd, är 
olöslig i vatten. Saltsyra upplöser i kokning ett 
spår deraf och färgar sig grönaktig. Kungsvat- 
ten förändrar den icke, syran blott upplöser en 
ringa qvantitet. Emedlertid är chloruren, på 
annat sätt bildad, icke fullt olöslig. Om den 
sönderdelas med caustikt kali och oxidulen se- 
dan behandlas med saltsyra i öfverskott, så re- 
genereras chlorur, hvaraf en del löses i öf ver- 
skottet af syran. Lösningens färg är samman- 
satt af brunt, gult och grönt. Om den silas och 
afdunstas, så blir den vid en viss concentrering 
gul, och lemnar en genomskinande gul massa 
på glaset. Den torra, men ej starkt upphettade 
återstoden löser sig i en ringa qvantitet varmt 
vatten fullkomligt och med gul färg; men om 
lösningen sedan mycket utspädes med kallt vat- 
ten, så grumlas den och chloruren utfälles till 
största delen med brunaktigt grön färg, under 
