68 
Analytiska resultatets afvikelser härröra från 
omöjligheten att få detta salt absolut rent från 
kalium-iridium-chlorid. 
Detta salt fälles ur sin upplösning i vatten 
af alkohol med blekt rosenröd färg, men myc- 
ket af saltet stannar qvar i den spirituösa vät- 
skan, som kan afdestilleras utan att saltet der- 
igenom bringas på en lägre chlorbindningsgrad, 
Man kan med svafvelbundet väte utfälla de öf- 
riga chlorsalterne af iridium med bibehållande 
af detta. Derföre händer att en iridiumlös- 
ning, fälld med svafvelbundet väte går rosen- 
röd genom filtrum. Likväl, om vätskan fullt 
mättas med svafvelbundet väte, korkas väl och 
ställes i digestion vid +60°, så sönderdelas 
saltet småningom till det mesta, ehuru en del 
alltid återstår, som icke på detta sätt låter ut- 
fälla sig. 
O ocider och sjresalter af iridium. Denna me- 
tall har stor frändskap till syre, som den i brän- 
ning upptager och som den i full glÖdgning be- 
håller, ehuru den, liksom nickel, reduceras utan 
tillsats vid en ännn högre temperatur. Den har 
en oxid, svarande emot hvar och en af dess chlor- 
föreningar, och hvar och en af dessa oxider 
kan förenas med syror till salter. Detta ger en 
stor svårighet för deras benämnande, emedan 
vår nomenclatur endast är beräknad på två 
saltbaser. Jag skall tills vidare begagna samma 
benämningssätt fÖr oxiderna som blifvit användt 
för chlorföreningarne. Dessa oxider äro : oxidul 
Ir, sesqvioxidul Ir, oxid Ir, och sesqvioxid 
Ir, Deras sammansättning är utrönt derigenom 
att de uppkomma då chlorföreningarne med al- 
kali sönderdelas. 
