78 
Extraction af Osmium. Jag har redan vid 
iridium berört denna punkt och anfört, att den 
med alkali brända massan destilleras med salt- 
syra eller helst salpetersyra, hvarvid osmium- 
oxid Öfverdestilleras. Salpetersyrans verkan vid 
detta tilllalle är att utjaga osmium-oxiden från 
kalit och att oxidera hvad som ej ännu hunnit 
denna syrsättnings-grad. För att få osmium- 
oxiden ren, måste destillation ske nästan all- 
deles utan kokning, och| osmium-oxiden bort- 
tagas när \ eller \ af vätskan gått öfver. Hvad 
som kommer sedan syran mera concentreras, är 
vanligen smittadt af litet salpetersyrlighet, som 
gått med öfver. 
Sedan man erhållit osmium-oxidens upp- 
lösning, återstår att derur afskilja metallen. 
Yauquelin föreskrifver att fälla den med 
zink, sedan vätskan är blandad med så mycket 
syra att zinken löses med gas-utveckling; men 
då måste man hafva destillerad zink, och dess- 
utom går mycket af oxiden bort med vätgasen. 
Jag har försökt att fälla den på koppar, ur 
så väl ammoniak, som ur sura upplösningar, men 
detta går ytterst trögt och kopparen blir hvit, 
likasom försilfrad, utan att något osmium afskil- 
jes. Bäst är att fälla med qvicksilfver, sedan 
man förut tillsatt så mycket saltsyra, att qvick- 
silfret kan förenas med chlor, ty utan detta för- 
sigtighetsmått, får man endast en blandning af 
qvicksilfveroxidul med osmiumoxidul eller till 
äfventyrs oxid. Man skulle förmoda att kunna 
reducera denna blandning med vätgas och der- 
vid afdestillera qvicksilfret, men innan massan 
fått den temperatur som fordras till reduction, 
har en icke obetydlig del af den flygtiga oxiden 
gått bort med vätgasan. Då man åter tillsät- 
