85 
kalk jordens syre). Småningoni absorberas chlor 
och man erhåller ett rödt osmält pulver, något 
mörkare än mönja. Det är trögiöst i vatten som 
håller sälter upplösta, man kan derföre med li- 
tet kallt vatten utdraga Öfverskottet af chlorka- 
lium. Det löses i kallt vatten med en ren ci- 
trongul färg. I kokhett vatten löses det i stör- 
re mängd. Lösningen är mörkgul och drager i 
grönt men icke i rödt. Under frivillig afdunst- 
ning anskjuter det i mörkbruna glänsande octae- 
driska kristaller. Drjpes den mättade solu- 
tionen af detta salt till alkohol, så fälles det i 
ett kristalliniskt pulver af cinoberöd färg. Den 
spirituösa vätskan behåller sig gul. Indränkes 
ett papper med lösningen i vatten och lemnas 
någon tid i solen, så uppkommer en reduction, 
papperet blir mörkblått och kan ej uttvättas. 
Upphettas detta salt ensamt, så tål det lindrig 
glÖdgning utan att förändras. Vid en hetta som 
gör glaset mjukt afskiljes chlor, litet grÖn chlo- 
rur sublimeras, (ich saltet innehåller en bland- 
ning af chlorkalium med hvitt metallglänsande 
osmium. Om detta Salt blandas med mer os- 
näium och upphettas till full hvitglodgning, hvar- 
vid det begynner sönderdelas, och efter afsval- 
ning upplöses i vatten, så är lösningen grönare, 
och under afdunstnihg afsättes först chlorid-dub- 
belsalt och mot slutet efflorescerar en liten por- 
tion chlorur dubbelsalt,* så att här intet sesqvi- 
chlorur-dubbelsalt bildas såsom hos iridium. 
Af svafvelsyrlighet sönderdelas icke detta salt, 
äfven om blandningen upphettas till kokning; men 
deremot om det upplöses i salpetersyra och bland- 
ningen destilleras, öfvergår Ilygtig oxid och al- 
kalit återstår i form af salpeter innehållande 
chlorkalium. 
