af salpetersyra ocli syre äii då de äro ensamne. 
Innan jag ännu hunnit utreda dessa förhållan- 
den af osmiura, säg det ut som hade den ena 
lnetallen, under vissa omständigheter^ förvandlat 
sig till den andra, ty då jag hade med chlor- 
kalium utDillt iridium ocli afskiljde iridium ur 
detta salt, luktade detta iridium af osmium då 
det glödgades, och på lika sätt då saltet med 
kolsyradt kali sönderdelades, utvecklades osmi- 
umoxid, och då jag hade upptagit gasformig 
osmiumoxid i ammoniak och en färgad, ofälld 
förening, återstod i lösningen, så såg detta ut 
som härrörde det från iridium. Om någon chlor- 
förening gifves af osmium, som svarar emot den 
flygtiga oxiden är mig icke bekant. Så mycket 
är visst, att denna oxid blandad med saltsyra 
och chlorkalium icke ger något dubbelsalt, utäti 
oxiden afdunstar derifrån. 
Oxider af osmium. Denna metall synes 
hafva ett större antal oxider än någon annan; 
den har bestämt 4> bestående af en atom radi- 
cal med i, i^, 2 och 4 atomer syre; men det 
är mycken sannolikhet att den har en till, bestå- 
ende af 3 atomer syre med i atom radical, 
hvilken det dock icke lyckats mig att isolera* 
Dessutom gifves en blå förening af tvenne oxi- 
der, lika som hos iridium. 
a, Oxidul, Denne fås då dubbelchloruren 
af kalium och osmium blandas med caustikt ka- 
li; vätskan grumlas ej genast, men om ett par 
timmar har den afsatt ett mörkt grönt, nästan 
svart, hydrat af oxidulen. Det öfverskjutande 
kalit qvarhåller en portion upplöst med en 
smutsigt gröngul färg. Den fällda oxidulen hål- 
ler kali, som med vatten ej kan uttvättas. Den 
löses långsamt men fullständigt i syror med en 
