91 
svartgrön färg, lik den af iridiumoxidulsalter. 
Äfven salpetersyra upplöser den i köld med 
grön färg och om syran mättas intorkar lösnin- 
gen till en grön genomskinlig fernissa. Den 
mättade föreningen med svafvelsyra blir vid in- 
torkning mörkt brungrön, nära svart. Phos- 
pliorsyra ger en svårlöst förening af lika färg. 
Saltsyra upplöser den med chlorurdubbelsaltets 
mörka grönbruna färg. — Upphettas oxidulen 
till börjande giödgning så ger den vatten, men 
intet spår af flygtig oxid om luften är uteslu- 
ten. Med bränbara kroppar detonerar den. 
b. Sesqvioxidulen jfås då flygtig osmium- 
oxid, upplöst i vatten, sönderdelas med caustik 
ammoniak i digestion vid +4^ å 60^. Lösnin- 
gen mörknar och blir slutligen alldeles ogenom- 
skinlig. Det är nu en upplösning af sesqviox:i- 
dul i caustik ammoniak. Genom ammoniakens 
afdunstning i öppet kärl utfälles sesqvioxidulen 
och vätskan blir färglös. Vid de beredningar 
af den flygtiga oxiden, som under operation till 
metallens utdragning ur osmium-iridium an- 
ställas, fås den oftast smittad af tillika öfverde- 
stillerad saltsyra , chlor eller salpetersyra, hvar- 
vid ^tt dubbelsalt med dessa bildas , som, efter 
den öfverskjutande ammoniakens afdunstning, 
återstår i lösningen med gulbrun färgi; man 
tillsätter då caustikt kali och afdunstar lös- 
ningen, hvarunder ammoniak bortgår och ses- 
qvioxidulen utfälles. Den är, efter torkning, svart 
till färgen, innehåller vatten och ammoniak, som 
icke kan uttvättas. Upphettad sönderdelas den 
med detonation, såsom vått krut, h varvid os- 
mium reduceras och till en del med de utveck- 
lade gaserna bortblåses. I isoleradt tillstånd 
har jag icke J^unnat erhålla den. Den ger med 
