98 
Blå osmiumoxid, Tennant hade funnit att 
om en lösning af den flygtiga oxiden blandas 
med en lösning af galläplenas garfärane, så blir 
den blå, och vid flera försök finner man bilda 
sig ett ringa blått sublimat. Detta härrörer från 
bildningen af en blå oxid, till färgen absolut 
lik den blå oxiden af iridium, och sannolikt 
äfven lika till sammansättning. — Om en upp- 
lösning af osmiumoxid i vatten blandas med 
svafvelsyrlighet, så ändrar den genast färg. 
En ringa qvantitet svafvelsyrlighet färgar den 
gul, eller klart brandgul, troligen genom bildan- 
de af svafvelsyrad oxid. Mera färgar den brun, 
såsom om svafvelsyrad sesqvioxidul skulle bil- 
das. Ännu mer gör lösningen grön och ett öf- 
verskott af syrligheten färgar den djupt blå så- 
som en upplösning af Indigo i svafvelsyra. Äf- 
ven då ett öfverskott af syrligheten tillsättes 
genomgår den dessa nuancer, men temligen fort. 
Vill man bringa den att stanna på någon viss 
punkt, måste man tillsätta litet svafvelsyrlighet 
i sender och vänta ett par timmar, till dess att 
syrligheten hunnit oxideras. — Den blå vätskan 
håller numera ingen flygtig oxid, utan kan af- 
dunstas. Öfverskottet af svafvelsyrlighet fÖrfly- 
ger, och ett blått svafvelsyradt salt återstår, som 
intorkar till en sprucken, men ändå mjuk mas- 
sa, som har en dragning åt kopparglans. Efter 
full intorkning löses den icke mer fullständigt 
i vatten, som utdrager en ganska sur blå vätska. 
Det återstående kan uttvättas; men framställer 
den egenheten, att, om det är uttvättadt och 
man lemiiar det i luften i fuktigt tillstånd, så 
bli^" vatten, hvarmed det tvättas, åter blått för 
en stund. Ännu vått bildar massan spänstiga 
kåfvor som länge qvarhålla vatten, och som i 
