'^9 
då voliim och atom tagas lika, iodeiis atomvigt 
efter Thomson är 775, då syrets är 100. 
Sedan anställdes år 1827 af Dumas gan- 
ska vigtiga försök till bestämmande af åtskilliga 
obeständiga gasers egentliga vigter bland hvil- 
ka var äfven den af iod. Dumas fyllde ett kärl 
af bekant vigt, vid en bestämd temperatur ut- 
öfver den undersökta kroppens kokpunkt, med 
gasen deraf, och tillslöt kärlet lufttätt, så snart 
gasen inuti kärlet satt sig i jemvigt med luftens 
pression, samt vägde kärlet sedan efter afsval- 
ning. Han fann då iodgasens egentliga vigt 8.716, 
hvilket svarar emot atomvigten 790.46. De svå- 
righeter, som äro oåtskiljliga från försök af den« 
na beskaffenhet, föranledde honom att vid sitt 
eget resultat fästa ett mindre förtroende än vid 
det af Gay-Lussac erhållna. Vi skola likväl af 
det följande se huru väl Dumas förstått att 
besegra svårigheterna. 
Afvikelserna emellan Gay-Lussac's och Du- 
MAs*s resultat föranledde mig att söka bestämma 
iodens atomvigt. Jag begagnade dertill sön- 
derdelning af iodsilfver, genom smältning i en 
ström af chlorgas; iodsilfret vägdes, fÖre försö- 
ket, inlagd t i en liten glaskula, för lampa ut- 
blåst midt på ett stycke af ett barorraeterrör, 
af en noga bestämd vigt, och chlorsilfret vägdes 
«fter försöket i samma glaskula. Då man be- 
gagnar rena materialier, är detta försök reduce- 
radt till endast de fel, som kunna begås vid 
vägningen. 
För att med säkerhet undvika en chlorhalt 
i iodsilfret, upplöstes iodkalium i litet varmt 
vatten, försattes med litet salpetersyrad silfver- 
^) Annales de Ghimie et de Physisque XXXVIII, 337. 
