h22 
temperatur med en beständig, eller mindre lätt 
coércibel gas, derigenom utfaller atom vigten, be- 
räknad från den egentliga vigten, litet för hög, 
eller emvändt^ om atomvigten är bekant, den 
egentliga vigten, derifrån beräknad, litet för låg. 
Vid resultatet af iodsilfrets analj^s inflyta de 
fel, som kunna vara i de kroppars atomvigter, 
livarifrån räkningen sker, på det deraf beräkna- 
de resultatet. Dessa fel äro troligen icke stora 
men helt vist känna vi ingen enda atom vigt 
fullriktigt på sista zilFran. De Chemisters upp- 
gifter, som jemna de genom försöken erhållna 
atömvigterna till precisa multipler af vätets 
dubbla atom vigt, torde väl i hufvudsaken böra 
betraktas såsom phantasiens lekverk, särdeles 
som de äro ju lättare att bevisa, ju mindre man 
anställer sina försök med sträng noggranhet. 
Af de anförda skälen är det troligt, att det 
från iodsilfrets analys dragna resultatet kan vara 
sanningen närmare än resultatet af den omedel- 
5) För att vid detta tillfälle göra ett slags controll på 
chiorsilfrets atomvigt, reducerade jag smält chlor- 
silfver med svafvelbundet väte. Under försöket hål^ 
ler sig ytan af det smälta chlorsilfret beständigt ren 
och svafvelsilfret flyter till sidorna och kristalliserar. 
Vid dessa försök utsattes det erhållna svafvelsilfret, 
efter första vägningen, å nyo för svafvelbundet väte 
och glödgades deri i timme, h varvid vigten dock i 
båda försöken blef oförändrad, tiii bevis att söuder- 
delningen varit fullständig, a) 10.8725 gr. chlorsilf- 
ver gåfvo 9.4075 gr. svafvelsilfver. b) i5.6i6 gr. 
chlorsilfver gåfvo i3.5i4 gi'« svafvelsilfver. Efter 
det första försöket väger svafvelsilfrets atom 1 552.5 1 5, 
efter det andra 1 552.74 och efter de i mina Tabel- 
ler öfver atömvigterna gifne värden af svaflets och 
silfrets ätomer, 1552.771. En öfverensstämmelse som 
synes nöjaktig. 
