123 
Bara vägningen. Antaga vi då att iodens atorti 
väger 789.749» blir iodgaseiis derifråii be- 
räknade egentliga vigt 8.7078, ii varvid förutsät-. 
tes, att den af luftens pression icke starkare 
sanimantrjckes än luften. Är då vägningsresul- 
tatet, 8.716, felfritt, så vore skillnaden en följd 
deraf fatt saiiiinantryckningen genom luftens 
pression i obeständiga gaser är större än i be- 
ständiga, lodsyran består på lOp d. af 75.942 
d. iod och 24.058 d. syre, och iod vä tesyran af 
99.216 d. iod oeh 0.784 d. väte. Dess egent- 
liga vigt, derifrån beräknad, är 4»3883^ således 
endast med o.o5i7 afvikande från den Gay-Lus- 
sAc genom försök funnit. 
Atomvi^ten af brom bestämdes af Balard ^) 
vid dess första beskrifning af brom. Han sön- . 
derdelade 127 d. bromkalium med svafvelsyra ' 
och erhöll 97.3 d. svafvelsyradt kali, hvaraf 
följer att bromens dubbla atom skulle väga 
932.6, I ett annat försök blandade han en gif-^' 
ven vigt bromsilfver med granulerad zink och^ 
utspädd svafvelsyra och vägde det reducerade'' 
silfret. Han fann då att bromsilfver består af 
58.9 d. silfver oc\\^i,i A. brom, hvaraf följer 
att bromens dubbla atomvigt vore 942.9. 
LiEBiG ^) har sedan repeterat denna analys,^ 
på det sätt, att han upplöste en gifven vigt brom- 
kalium samt utfällde den med salpetersyrad silf- 
veroxid och vägde bromsilfret. Efter det re- 
^) Annales de Ghimie et de Phy^ique XXXII.a SjS 
och 362. \i> j t 
Jahrbucli der Gliemie und Physik flir 18261 
SCHWEIGGER und ScHWElGGFR-SEruEL. III. loB. 
