12g 
terna, och lika med detta bildar sina syror 
och sina baser. Äfven för den practiska me- 
tallurgien blir denna lära lika vigtig, som den 
elektrochemiska uppställningen af de syrehaltiga 
ämnenas föreningar. 
De svafvelmetallePj eller rättare metalliska 
svafvelsaltepj som vid smältprocesser i stort 
bildas, hafvai metallurgien det gemensamma nam- 
net skcirsten eller blott sten^ framför hvilket ett 
tillägg göres, olika efter de olika processer, som 
alstrat den ; så t. ex. kallas blysten : den skär- 
sten, som vid bljsmältning erhålles jemte det 
metalliska blyet; kopp ar skär st en : den som er- 
hålles vid sulusmältning på kopparmalmer; ^ro^^- 
sten: de, som vid råkopparsmältningen bildas 
jemte den metalliska kopparen, o. m. d. Tys- 
karne hafva de motsvarande namnen: Stein^ 
Bleystein^ Kupfer-rohstein^ Ditnnstein m. m., 
och utmärka alltid dermed en förening mellan 
svafvelmetaller. De hafva ock en annan der- 
med analog förening som de kalla Lechj som 
bildas vid alldeles samma processer som skär- 
stenar, men, efter livad jag kunnat erfara, gifves 
detta namn åt skärstenen vid sådane smältverk 
der malmen förer så mycket arsenik, att stenen 
innehåller både svafvel- och arsenik-metaller. 
Speise är en annan dylik förening, som erhål- 
les vid smält-beredningen af arsenikhaltiga ko- 
boltmalmer m. m. Utan tvifvel när alla dessa 
med hvarandra analoga föreningar hinna blifva 
studerade, skall man finna de electropositivare 
metallernas föreningar med svafvel, fosfor, arse- 
nik, selen, antimon m. fl. sammansatte efter en 
gemensam lag. 
Då man i degel smälter svafvelkis (FeS^) 
får man en regulus, väl ej innehållande annat 
