l32 
För utredai\det af skärstenars chemiska sam- 
mansättning är af sakens natur klart, att bestäm- 
mandet af hvarje metalls svafvelbindningsgrad 
är det vigtigaste. Härvid måste man, likasom 
vid beräknandet af mångfaldigt sammansatta 
mineralier, antaga det, som är mest sannolikt 
och mest Öfverensstämmande med våra kunska- 
per om de binära föreningarne, som utgöra den 
mera mångfaldigt sammansatta kroppens när- 
mare beståndsdelar. 
I de skärstenar hittills hunnit blifva stu- 
derade har, vid beräknandet af deras samman- 
sättning, jernet befunnits förenadt med svafvel 
till Fe^S^ FeS och Fe^S, kopparen till Gu^S, 
hljet till Pb^S och zinken till Zn^S. 
Cu^S är den grå kopparkisens formel, (kop- 
parglas) den ingår ock jemte FeS uti nativ bunt- 
kupferertz, samt uti de kopparrikaste skärstenar 
man känner t. ex. de som Mansfeldska koppar- 
processen ger, och de trottstenar, som vid rå- 
kopparsmältningen hos oss erliålles bredvid rå- 
kopparen. Att kopparen med samma svafvel- 
bindningsgrad ock skall ingå uti kopparfattigare 
skärstenar bör ej kunna betviflas. 
PPS, eller ett sulphuretum af bly med 
hälften så mycket svafvel, som blyglansen, är 
hittills, så vidt jag vet, ej erhållit för sig. Det 
kan likväl icke betviflas att ett lägre svafvelbly 
än blyglansen bildas i stort, jemte andra svaf- 
velmetaller vid rika blyglansmalmers utsmält- 
ning utan föregående röstning, och med otill- 
räcklig tillsats af metalliskt jern; en sådan bly- 
sten, som är mjuk, så att den tar intryck af na- 
geln, och innehåller nära hälften af sin vigt svaf- 
velbundet bly, erhålles vid schaktungs-smältning 
af de rika blyglanserna på hartz. En dylik 
