ytan glanslös Llyfärgad regulus, som antagit form 
efter koldegelns urholkning. Den vägde 36 d. 
eller 'y'7,2 procent af insatsen. Smältförlusten, 
inberäknad en liten portion sublimerad blyglans 
som satt i fint glänsande doft strödd på kolde- 
gelns insida, utgjorde 10,6 delar eller 22,8 proc. 
Den nu erhållna regulus var i slitet brott fin- 
kornig, skyggande, mjukare än föregående, tog 
intryck af nageln, och kunde under hararaaren 
utplattas till 3 å 4 gånger sin första yta, innan 
den sprack i kanterna. Utliamrad till tunna 
blad vore dessa så sköra att de ej vidare med- 
gåfvo den minsta böjning, utan brötos tvert af. 
Deremot kunde med en pännknif afhyflas de 
tunnaste flisor, som sjelfva hoprullade sig för 
knifven; den skurna ytan hade blyets glans men 
litet mörkare färg. För microscopet visade sig 
förening^Ä itillkomligt homogen. 
0,5 grammer af sådane tunna sammanrul- 
lade spån, som blifvit med pännknif afhyflade, 
gåfvo, efter ett dygns digestion med rökande sal- 
petersyra, 0,180 grammer blysulfat. Detta svaf- 
velbly innehöll således blott 3,8 18 proc. svaf- 
vel, så att 100 delar blj hade deruti upptagit 
3,96 d. svafvel. Då man svårligen kan be- 
tvifla att ju denna egna svafvelförening varit på 
en bestämd svafvelbindningsgrad, torde det va- 
ra af intresse, att jeraföra de olika resultaten som 
erhöllos af alldeles samma proportioner mellan 
bly och blyglans, under olika omständigheter 
sammansmälte. Vid profvet (a) var metallre- 
gulus omgifven af en boraxslagg, som utan tvif- 
vel upptagit en portion bly i syrsatt tillstånd. 
Dermed genererades Pb^S, eller den förening, 
som efter beräkning bordt erhållas. Vid prof- 
vet (b) åter der de blandade ämnena voro utan 
