1 47 
Sig efter den allmänna formeln B:" R, spm för 
deqna klass blir I en särskilt column 
af tabellen äro ock analyserna efter denna be- 
räknade. 
Den sv afv el rik aste skärstenen jag hittills 
undersökt är den, som erliålles vid $ala rå-, 
smältningsprocess Derigenom att denna skär- 
stén genereras liufvudsakligen af gul svafvelkis 
(FeS^), som hämtas från Fahlu grufva, får den 
en så stor halt af FeS, att dess sammansättning 
svarar emot R R\ I fuktig luft, eller lagd på 
ett fuktigt ställe, visar denna skärsten också myc- 
ken benägenhet att falla sönder, och den rostar 
så lätt, att den, för att bli f va fullros ta d, behöf- 
ver knappt mer än hälften af den tid, som skär- 
stenar af andra klassen behöfva. Det kan icke 
betviflas att den stora halten af FeS har del här- 
uti. Analysen är upptagen under N:o 19 i ta-^ 
hellen. 
Blott sällan träffas skärstenarne kristallise-* 
rade och i allmänhet visa de en vida ringare 
benägenhet dertill än slaggerne. De till första 
klassen hörande skärstenar visa minst af alla 
något kristallisationsbegär, och antyda äfven här- 
uti sin slägtskap med buntkupferertz, som säl- 
lan eller aldrig torde hafva blifvit funnen tydligt 
kristalliserad. Andra klassens skärstenar visa 
redan något större, fast ringa benägenhet att kri- 
stallisera. I drushål trälFas någon gång små kri- 
staller i form af platta prismer, och i brottel 
visa de stundom speglande ytor. Af alla synes 
Körande beskaffenheten af denna far jag, för korthet» 
len skull, hänvisa till K. V. A. Handlingar 1822, p.f72- 
