1 58 
i försöket erhållna jeriioxiden. De återstående 
o. 836 svara emot o.BypS gr. metalliskt jern. 
Nickeloxiden svarar emot o.o3i5 gr. metallisk 
nickel, och koboltoxiden emot 0.0008 gr. kobolt, 
livilket väl endast kan kallas spår af kobolt. 
Sammanlägges jernets, nickelns och svaflets vigt, 
sä har man 0.6556 gr. som egentligen utgjort det 
af magneten utdragna. Dessa hafva då på 100 
d. innehållit 
Jern. ..... 88.36 /Rent jern 70.02. 
Nickel med sp. af kobolt 4-8o eller<Nickel . /^.Si. 
Svafvel .... 6.83 (Svafvelj. 15.17. 
100.00 
Det lärer visserligen icke kunna antagas ati 
svaflet varit fÖrenadt med hela portionen jern; 
utan magneten har på en gång utdragit nickel- 
jern och magnetkis. För att få någon visshet 
härom, hamrade jag en portion af det med mag- 
neten utdragna ganska starkt och afvaskade i 
vatten allt sålunda bildadt pulver. Dervid re* 
ducerades halten af stenpulver, som slutligea 
stannade med jernet till i4.3 proc. och svafvel- 
halten till 3.57 proc. af den upplösta renare mag-, 
netiska massans vigt. 
2. Undersökning af det egentliga stenpulvret^ 
som efter utdragning med magneten återstod. 
Några små smulor af de runda ljusare kor- 
nen, som kunde afskiljas och undersökas fÖr blås- 
röret voro osmältliga och förhällo sig såsom en 
jernhaltig olivin. — a» Stenpulvret slammades, 
torkades hårdt utan att glödgas och behandla- 
des med concentrerad saltsyra, hvaraf det par- 
tielt upplöstes med en ringa utveckling af svaf- 
velbundet väte, och sönderdelades så, att en por- 
tion af mineralet gelatinerade, under det att en 
