170 
pxid. Den efter svafveljernet genomgångna vät-^ 
skgjn afdunstades till torrhet, hvarefter salterne 
brändes, Den brända massan löstes i utspädd 
saltsyra; lösningen fälldes med caustik ammoni- 
ak, togs på filtrum och uttvättades; fällningen 
behandlades, äiuiu våt , med utspädd kolsyrad am- 
moniak, som upptog uranoxid, hvars vigt utgjor- 
de 0,0 1 1 gr. Det härefter återstående gaf med 
svafvelsyra ett sött, amethystfärgadt salt; igen- 
kändes således för ytter jord. Med af drag af 
^irkonjord och uranoxid utgör ytterjordens yigt 
0,4743 §^'5 pröfvad fÖr blåsrör gaf den med na- 
tron på platinableck en ytterst ringa reaction 
för mangan, 
Fergusoniten ger, enligt Herr Berzelius, för 
blåsrör spår af vatten; för undersökning af 
halten deraf hade jag ej tillgång af mineralet. 
Med säkerhet lärer emedlertid kunna antagas, att 
denna halt ej ingår i fossilets kemiska consti- 
tution. 
Resultatet af 
analysen ger: 
Procent. Syrehalt. 
Tantalsyra 
. . 0,5521 
47'?^ 
549- 
Ytter jord 
. . 0,4743 
8,34. 
Ceroxidul 
. . o,o582 
4,68 
0,69, 
Zirkonjord 
• . Q,o35o 
3,02 
0,79- 
Tennoxid 
. . 0,0120 
1,00 
Uranoxid 
. . 0,0110 
0,95 
Jernoxid 
. . 0,0040 
0,34 
99,65. 
Basernes syr 
ehalt förhåller 
sig till 
sjaans 
temligen nära som 2 : i. Detta förhållande är 
icke precist, men dock så^nära som man vid ana- 
