i85 
kring 1 1 2 och 'jS^ vinklar, samt derefter anskju- 
tit i asbestlika nålar. 
Den andra föreningen af nu ifrågavarande 
chlorider fås lättast, om den kalla lösningen af 
kaliumcliloriden, som, på sätt jag ofvanföre nämt, 
trögt börjar att upptaga mera af qvicksilfver- 
chloriden, ganska lindrigt uppvärmes, t. ex. till 
omkring + 3o^, äfvensom en eller annan droppe 
vatten kan tilläggas och försättas under omrör- 
ning med mera qvicksilfverchlorid, samt, sedan 
ej mera något deraf löses, silas genom en varm 
tratt och lemnas att afsvalna i vanlig tempera- 
tur. Hvad som då först anskjuter beslår vanli- 
gen, åtminstone till en del, af ofvanfÖre heskrif- 
na asbestlika salt. Den klara lösningen afhälld 
lemnas åt en frivillig afdunstning, då äfven nål- 
formiga, men vanligen mindre fina kristaller an- 
skjuta i stjernformiga grupper eller i form af 
divergerande strålar, hvilka då utgöra detta an- 
dra och egna salt. Dessa kristaller, upptagna och 
torkade på samma sätt som föregående salt, haf- 
va genom analys, anställd med 0,92 5 gramm i 
en apparat enligt Fig. 2, gifvit följande resultat: 
Chlor Berdkn, förh, 
Qvicksilfverchlorid 75,24 ^qA9 74>70- 
Kaliumchlorid . 20,97 9^9^ 20,38, 
Vatten .... 3,79 4»92- 
100, 100,00. 
Sammansättningen af detta salt är således 
sådan, att den electronegativa beståndsdelen hål- 
ler 2 gånger så mycket chlor som den electro- 
positiva, och formeln, som utmärker dess con- 
stitution, blifver : 
K>€l+2 Hg-Gl+2 Aqu, 
