i88 
dunstar äfven i en vid, öppen kolf. Detta för« 
hållande, som i betydligt mindre grad inträfiar 
hos de öfriga salterna, synes tydJigt bevisa, hu- 
ru chloriden af den mest electropositiva metal- 
len starkast bindes af qvicksilfverchloriden, och 
att således chloriden af kalium torde böra be- 
traktas såsom den starkaste basis i förhållande 
till chlorhaltiga syror, likasom samma metall- 
oxid är den starkaste basis mot syrehaltiga sy- 
ror. De electrocliemiska relationerna synas 
således bibehålla sin consequence ifrån hvad si- 
da de ock betraktas. — Äfvenså förtjenar i sam- 
manhang härmed den omständigheten uppmärk- 
samhet, att nämde chlorid förenar sig med än- 
da till 4 atomer af den electronegativa chlori- 
den, då de fleste andra, på sätt vi nedanföre sko- 
la se, förena sig med blott en eller tvenne. Vi 
komma likväl nedanföre att fmna såsom ett slags 
midantag, lemnande en invändning emot denna 
anmärkning, ett exempel af en förening med 5 
atomer af nämde chlorid. 
Slutligen torde icke böra lemnas oomnämdt, 
att en upplösning af qvicksilfverchlorid i kalium- 
chlorid, gjord såsom till frambringande af den 
först beskrifna föreningen, genom upphettning till 
kokning kan fås att ännu ytterligare upplösa en 
god portion qvicksilfverchlorid, men att någon 
förening härvid likväl ej synes äga rum ; ty ef- 
ter afsvalning, äfven sedan litet vatten blifvit 
tillagdt, afskiljer sig sistnämde chlorid återigen i 
stråliga kristaller, och det asbestlika saltet bör- 
jar sedermera afsätta sig. 
Chloro^Hjdrar§yrias Natricus. 
Då en mättad kall upplösning af natrium- 
chlorid försättes till mättning med qvicksilfver- 
