192 
och oljaktigt liquiduin, som genom behörig eva- 
poration lemnar båda föreningarna. Om hqui- 
dum afdiinstas i en jemn och lindrig värme, el- 
ler ock insattes i evaporations-klockan, så anskju- 
ter först ett salt stundom i reguliera octaedrar, 
stundom, och nästan oftare, i tetraédrar. Om 
den ifrån dessa kristaller afhällda solution af- 
kyles, så anskjuta nålformiga kristaller, och om 
den utsattes för en temperatur omkring frys- 
punkten eller derunder, ger den nästan hel och 
hållen en strålig fast massa. Uppvärmes den 
återigen i rummets vanliga temperatur, sä åter- 
gå kristallerne till liqvid form, och, för att få en 
tydligare kristallisation, är bäst att låta lösnin- 
gen utsättas för en mycket svag värme, t. ex. 
omkring+3o^, eller ock hålla den i evaporations- 
klockan. Ett salt anskjuter då i stora sexsidiga, 
stundom platt-tryckta prismor, äfvensom under- 
stundom i rhombiska taflor med omkring iio^ 
sidvinkel. 
Det i octaedrar eller tetraédrar bildade sal- 
tet utgör klara, starkt glänsande kristaller, hvilka 
bibehålla sig temligen väl i luften. Öfvergjutas 
de med vatten, så hvitna de och synas decom- 
poneras, på sådant sätt att vattnet "ppt:.ger cal- 
ciumchloriden och lemnar qvicksilfverchloriden. 
Men uppvärmes blandningen så upplöses äfven 
den sednare, och genom afsvalning afsätter sig 
Yäl först en portion kristaller af qvicksilfverchlo- 
rid, men efteråt äfven det tetraedriska saltet, och 
en liten portion återstår som är deliquescent, 
och troligen är calciumchlorid. Lemnar man de 
nämde kristallerna för längre tid på ett papper 
i vanlig, mindre torr luft, så decoraponeras de 
småningom af luftens fuktighet och qvarlemna 
slut- 
