203 
stött, och blandiimgeu lemnas åt frivillig af- 
dunstiiing, så aiiskjuter föremngen i gula pris- 
matiska kristaHer, hvilka: litt skiljas ifrån den 
äfven afsatta Äfversk jutaride barium-clilorid^n , 
om blandningen löses i mycket litet vatten 5, då 
nämde öfverskott blir olöst. Denna operation, 
repeterad ännu en gång, leranar ett så mycket 
renare salt. Så länge något af sistnämde chlo- 
rid är inblandadt, har saltet en ljusgul färg, 
men då det blifvit derifrån befriadt, anskjuter 
det i rediga hög-orangegula kristaller, till färg 
och form liknande den i mineralriket förekom- 
mande chromsyrade blyoxiden, och utgör ett 
rhombiskt prisma med ganska nä;ra, 1070011 78^ 
vinklar. Saltet bibehåller sig väl i luften; ut- 
satt för en +70° värme vittrar det och faller 
snart sönder till ett pulver af oklar färg; det 
synes likväl ej på detta sätt förlora allt vatt- 
net, utan behöfs dertill en högre värmegrad. 
Analysen af detta salt verkställdes på i,o46 gr. 
Saltet upphettades vid en mycket lindrig och 
jemn temperatur i en liten platinadegel, då vig- 
ten förminskades till 0,900 gr, , utan att den 
samma genom ytterligare, lika stark uppvärm- 
ning förändrades. Det bortdrifna vattnets vigt 
var således 0,146 gr. Återstoden glödgades nu 
starkt öfver spritlampa i den täckta platinade- 
geln, då den blef reducerad till o,653 gr. På- 
gjutet vatten upplöste barium-chloriden , som 
genom afdunstning och glödgning befans väga 
0,35 1 gr. Det i vattnet olösta var metallisk 
platina, och vägde o,3o2 gr. Då o,653 afdrages 
ifrån 0,900 blir difFerancen 0,247 gr. utgörande 
livad som under glödgningen förflygtigats; men 
3o2 delar platina förenas med 222,7 delar chlor; 
således visar det sig tydligt, att en portion pla-' 
