vit anställda med några andra chlorider, såsom 
t. ex. med antimons och tennets, ehuru visser- 
ligen antydande conseqventa förhållanden med 
de nyssnämde chloriderna, hafva för ingen del 
blifvit bragta till någon mognad eller ännu ledt 
till några säkra resultater^ för att kunna här 
vidröras. 
På sätt jag i den lilla, afvanföre omnämda, 
till Hr Gay-^Lussac adresserade uppsatsen, hvil- 
ken blifvit publicerad i Annales de Chimie (Febr. 
iS2j) uppgifvit, hade jag under vintern 1826 
äfven företagit några analoga försök med qvick- 
gilfrets högre lod-förening och dervid lyckats 
att frambringa åtskilliga salter, hvilka i samma 
uppsatser voro kortligen omnämde; och ehuru 
ett arbete med föreningarna af särskilda metalr 
lers lodider med andra, mera electropositiva me- 
tallers lodider (s. k. lodures doubles) någon tid 
efter hade blifvit företaget af en Fransk Kemist, 
BouiLLAY, som, utan att känna mina undersök-^ 
ningar, utgått från ungefärligen samma theore^ 
tiska åsigter som jag: vill jag dock med få ord 
redogöra för de försök jag ofvannämde år a^-^ 
ställde, så vidt förlusten af mina anteckningar 
det kan medgifva, i synnerhet med afseende å 
hvad som af Boullay icke blifvit bemärkt, eller, 
såsom det synes mig, icke rättligen observe- 
radt. Min nomenklatur för dessa salter blir 
conseqvent med den för chloridernas föreningar, 
och således är vid följande namn äfven strax 
begreppet om beståndsdelarne gifvet. 
lodo-Hjdrargjrias. Kaliciis. 
Fås directe af kaliumiodid och qvicksilfver- 
iodid, då en kall lösning i vatten af den förra 
mättas med den sednare, och solution i vinter- 
