225 
lig kännedom af Tj^ska språket, hvilket var det 
enda som derstädes talades. Genom några små, 
der befintliga Samlingar af Fjärilar j, blef hå- 
gen till dessa naturalsters studium väckt, och 
tid efter annan så mycket mera lif vad, som hans 
skarpa öga, redan då, skaffade honom flera, för 
de öfriga samlarne okända arter. 
Då Johan Wilhelm återkom til Sverige, såg 
Fadren med glädje dess håg för Naturhistorien. 
Sjelf hade han varit Linnés lärjunge: han med- 
delade med nöje åt Sonen de kunskaper, hans 
minne ännu bevarade. Som Bergsvetenskapen, 
efter Fadrens åsigt, tycktes gifva mesta tillfäl- 
let till Naturhistoriens idkande; beslöts att 
Dalman skulle egna sig åt denna Vetenskap, 
Efter privat information i Fadrens hus, sän- 
des han till Universitetet i Lund , der han 
i8o3 blef inskrifven bland de Studerandes an- 
tal. Här hade han den lyckan att äfven finna 
näring och ledning för sin brinnande håg för 
Entomologien. Då varande Botanices Demon- 
stratorn, sedermera Histor. natural. Professorn 
C. Fr. Fallen, mottog med vänskap den vettgi- 
rige ynglingen och meddelade honom de första 
vetenskapliga grunder både i Entomologie och 
Zoologie i allmänhet, h vilka af honom lätt och 
djupt fattades. Detta vänskapliga bemötande 
behöll han ständigt i tacksamt minne. Äfven 
afhörde han Professor Retzii föreläsningar i Mi- 
neralogien, och han hade dessutom tillgång till 
dess enskilta undervisniii^; 
Om hösten i8o5 reste basi liil I i^sala Uni- 
versitet för att fullfölja sitt studio tjs ;xi Bergsve- 
tenskapen; men han fann sig föranlåten att än- 
dra denna plan och välja Medicinen, såsom än- 
nu närmare förenad med Naturhistorien. 
K. v. A. Handl. 1828, Sv I. I? 
