248 
ven ät en Svensk och författaren af denna skrift 
emottog det sista beviset af denna sinnesstäm- 
ning uti det uppdrag han, uti hr ef frän Sir Jo- 
SEPH, af d. 2 '7 Aug. iSrc), erhöll att anskaffa en 
Svensk man till denna utmärkta beställning. 
J. E. Smith omfattade samma sak från en 
annan sida. I stället för att rådfråga ApoUos 
Prester, flyttade han sjelfva Delphi till England. 
LiNNÉ*s samlingar^ och med detsamma Sveriges 
förmåga att ännu under ett Sekel bibehålla sin 
öfvervigt i Naturhistorien, såldes för contanta 
penningar och öfverfördes till England. 
Ett sådant land emedlertid, som visste sä 
väl att uppfatta Naturhistoriens värde, och der 
han fann för sig Solander och Dryander anställda 
i Engelsk tjenst, borde naturligtvis förmå Thun-. 
BERG till ett besök. Han öfverreste till London 
på ett par månader; men rikare än någon Na- 
turforskare på sin tid och intagen för sitt eget 
Fäderneslands litteraira glans , skyndade han till- 
baka till detta, och ankom efter en resa genom 
Holland och Tyskland d. f 4 Mars 1779 t fil Ystad. 
Sålunda hade han slutat sin nära ^råriga 
märkvärdiga resa. Den hade gått oändligen lyck- 
ligt. Ty om man undantager några få händel- 
ser af stor fara, som inträffade derunder, hade 
Thunberg haft lycka uti allt. Orsaken till denna 
hans lycka låg icke uti någon stor verldslig klok- 
het, tvertom var Thunbergs Ijaine fÖr öppet för 
att just synnerligen utbilda denna egenskap. Or- 
saken låg hufvudsakligen uti detta hans öppna, 
välvilliga sinnelag. Öfverallt säg hvar ech en ho- 
nom in i själen, oeh såg ej der annat än godt. 
*) Jag tror att den enda Bibliothekarie vid dett^ 
Bibliothek, som icke varit Svensk, var König. 
