255 
han uppbars af de Studerande vid Upsala Acar 
demie, ty det är alltid hos Ungdomen, som den 
allmänna aktningen starkast uttrycker sig. Detta 
var också Thunbergs glädje. Ty denna slags få- 
fänga , som man så ofta tadlat hos Naturforskare, 
att vara känsliga för bifallets och tacksamhetens 
uttryck, tillhörde honom lika med de flesta öf- 
riga. Är detta ett fel, så är detta fel åtminstone 
mindre än det att alldeles icke eftersträfva bifall, 
eller förtjena någon tacksamhet. 
I sådana förhållanden framlefde Thunberg 
ett lyckligt lif. De missnöjen han trodde sig äga, 
fördunklade ej hans himmel, utan flögo som lät- 
ta skyar deröfver. De fästade sig ej heller djupt 
i hans sinne. Ty känslan af hans värde gjorde 
honom icke stolt, men glad. 
Sku lie man teckna hans character , så blefve 
denna teckning kort; ty den var okonstlad som 
Naturen, och kan derföre uttryckas med ett par 
drag. Characteren af hans inre var glädje j, af 
hans yttre liflighet ^ hans umgänge vänlighet; 
och härvid kan sannerligen intet tilläggas för att 
gifva en trognare bild af Thunberg, än dessa 
tre orden. 
Thunberg hade, sedan år 1784, varit gift 
med Academie-Kamereraren Ruda's dotter, Bri- 
GiTTA Charlotta, h vilken afled barnlös år 181 3. 
Vid 85 års ålder afled han den 8 Aug. 1828 
på dess landtgård Tunaberg, i granskapet af 
Upsala, med samma lugn, söm han lefvat. Li- 
kasom för att uttala sin sista helsning, besökte 
han, kort förrän han lemnade det jordiska, än- 
nu en gång den Natur-Historiska Inrättningen, 
som till en betydlig del har honom att tacka för 
sin första uppkomst. 
