2j6 
aktning äfveii under motgången, af h vilken han 
aldrig förödmjukades. För öfrigt var hans egent- 
liga kallelse den vetenskapliga forskningen och 
dess techniska tillämpning. Hans Skrifter vittna 
om den förra, och många af honom egenhändigt 
utförda slöjde-arbeten om den sednare. Med en 
sällsynt händighet verkställde han åt sig sjelf fle- 
rehanda redskap och instrumenter , både i träd 
och metaller. 
Denna techniska syftning, jem te hans grund- 
liga forskningar i physik och chmat-observationer, 
väckte hans lifliga deltagande för jordbruk och 
trädgårdsskötsel. I sednare tiden , skild från egan- 
de af landtegendom, sökte han i smått få till- 
fredsställa detta odlingsbegär. Han bebodde, de 
sista åren, det hus, hvarest en af Sveriges namn- 
kunnigaste män utfört sina odödliga mästerstyc- 
ken, i f. d. Sergelska ateliern. En liten r^^md 
af den derinvid obebygda classiska jorden, blan- 
dad med det marmorstoft som fallit ifrån Ser- 
gels meisel, upptogs af Ehrenhelm till trädgård, 
der han med egen hand planterade några trän, 
på hvilka han gjorde åtskilliga försök med ymp- 
ning och annan förädling; och hvarest han be- 
redde jordblandningar för buskar och exotiska 
växter, dem han sökte vänja vid klimatet. Han 
åsyftade dermed äfven en practisk nytta, att in- 
föra i stort, den, att finna sättet af bärs syit- 
ning, utan kokning. Resultaten häraf äro likyäl 
icke kända. Den omnämda lilla plantagen hade 
för honom ett sådant värde, att han, kort före 
sin död, ålade en vän och slägting att utan 
uppskof, ehuru i oriktig tid (det var i Augusti 
månad) flytta träden och växterna till dennes landt- 
gård, der de nu vårdas, till minne af sin odlare» 
^) Éxpeditions-Secreteraren Åberg. 
