26 
MANS samling i Faliluii förvarade stora och väl 
utbildade kristall, samt blef befunnen vara 
den samma som Topazens, Kanterne äro van- 
ligen något afrundade , iivaraf ett utseende bil- 
das, som man icke orätt liknat vid det som 
uppkommer genom en börjad smältning. 
Den varietet som här är föremål för un- 
dersökning, förekommer, i mer eller mindre väl 
utbildad prismatisk skapnad, i blyglans, hvaraf 
den stundom upptager insprängda gnistor. Den 
har ett jemnt brott, men visar benägenhet till 
grofbladighet. Färgen svart, i splittrans kant 
genomlysande grå, knappt märkligt grönaktigt 
nuancerad. För ofritt lik den förra, men med 
något starkare glans och hvitt streck. 
Egentlig vigt = 2,74' 
Uti förhållandet för bläsröret instämmer 
denna med den förut beskrifna. Endast den 
obetydliga olikhet kan skönjas, att prof vet, ut- 
satt för lågan, väl ljusnar, men ej blir så hvittj^ 
och att den smälta kanten blir mera blåsig. 
Analysens resultat. 
Kiselsjra .... ^J^.QohkllQv sjyq ~ 
Lerjord . . . . , 3o,io — — i4,oÖ 
Talkjord .... 6,75 — • — 2,62 
Jernoxidul . . . . 3,86 — — o,B8 
Manganoxidul^ litet ore- 
nad af jern . . . 2,24 ' — ■ ^ ^>4^ 
Kalkjord ..... 1,35 ~ ~ o,38 
Kali med spår af natron 1,98 — ö*33 
Vatten och ett spår ki- 
selhaltig flusspatssyra. g,35 — — 8,53 
100,23 
Här gifver sammansättningen alldeles sam- 
ma formel som deu förra fahlunitens ty syret 
