33 
skif er eller dylika mineral-ämnen; h vadan det så- 
ledes är troligt att det genom källådror insilas i 
den omtalade lÖsa terreinen, ur li vilken det obe- 
märkt utflyter i ån. 
Analytisk undersökning. 
Större delen af denna undersökning hade 
jag den äran att anställa gemensamt med H. 
Exc. Grefve Trolle Wachtmeister å dess Labo- 
ratorium på Årup. 
Vattnets egentliga vigt tagen på ett prof 
hämtadt i medlet af Juli befanns ioo2.55o. Ett 
annat prof hämtadt i September hade 1002.548, 
således samma eg. vigt emedan denna afvikning 
måste ligga inom observationsfelens gräns. 
a, 634' 2 7 grammer vatten afdunstades i en 
vägd platinaskål till torrhet och lemnade en röd- 
brun massa, som vägde 1.825 gr. 
b. Denna torra massa öfvergöts och digererades 
med en lösning af kolsyrad ammoniak och det olösta 
tvättades väl med en lösning af samma salt i vatten. 
Den silade lösningen var färglös och lemnade 
efter afdunstning till torrhet och saltets glödgning 
o. 1 56 eldfast salt. Detta löste sig icke fullt klart 
i vatten, försattes, utan att silas, med kolsyradt 
kali, och afdunstades dermed till torrhet, samt 
glödgades lindrigt. Efter åter upplösning i vat- 
ten lemnades en hvit jord, hvarur caustik am- 
moniak utdrog 0.0045 gr., som hade alla egen- 
skaper af zinkoxid, och lemnade 0.018 gr. talk- 
jord med en ringa smitta af manganoxidul. Den 
alkaliska saltlösningen gaf, då den blandades med 
phosphorsyradt natron, en ringa grumling, som 
mider afdunstningen tilltog. Dess quantitet var 
för obetydlig att vägas. Det hade inga egenska- 
per 
