Några anmärkningar om Bernslen ; 
af 
JAG. BERZELIUS. 
Det är bekant att bernslen vanligast förefaller 
tillsamman med brunkol, samt att man i sedna- 
re tider funnit den i brunkolens massa så sittan- 
de, som ett hartz afsöndradt i ett träds stam. 
Det återstår således nästan intet tvifvel mer att 
detta fossila hartz varit från början ett växt- 
hartz. De flera ämnen som deri inneslutas, t. 
ex. spindlar, flugor och insecter af alla slag, en 
fullt utsprucken blomkrona , som finnes i Veten- 
skaps-Societetens samling i Upsala), de fina in- 
tryck af bark eller qvistar man ej sällan derpå 
finner, visa tillräckhgt att bernstenen, likt vår 
vanliga grankåda, utflutit i form af en naturlig 
balsam, men som haft vida mer flytbarhet och 
mycket sednare tillhåi^dnat än grankådan; så att 
de ytterligare bevis jag har att tillägga för den- 
na omständighet, visserligen vore öfverflödiga, 
om de icke eljest fÖr sig sjelfva hade intresse. 
Jag sönderstötte ett stycke bernsten af om- 
kring 1 5 grammers vigt, till större delen hvitt 
och ogenomskinligt, men inuti svagt gult och 
genomskinligt. Jag blef dervid frapperad af en 
stark och angenäm lukt af en flygtig olja, lik 
en blandning af pepparolja och rosmarin, som 
fortfor så länge pul veriseringen varade, men 
snart försvann ifrån pulvret, h vilket jag sedan 
