45 
ten blir olöst i form af ett hvitt utsväldt ämne. 
Dess förening med alkali utfälles af fritt alkali 
ur sin lösning i vatten. Af syror coaguleras den, 
fällningen är färglös och gelatinerad, såsom ler- 
jordshydrat. Torr är den hvit, jordlik. Närva- 
ron af detta liartz gör att en upplösning af det 
blandade liartzet i alkohol, fälld på en glasskifva, 
lemnarfett öfverdrag likasom af krita, och detjär 
hufvudsakligen detta hartz, som stannar uppslam- 
madt i vattnet efter alkohollösningens blandning 
med vatten och alkoholns destillering. Det är äf- 
ven den pulverformiga inblandningen af detta 
hartz, som ger det, efter destillering med vatten 
återstående, sin blekgala färg och sin ogenom- 
skinlighet. 
Den delen af bernstenen, som icke löses af 
ether eller vattenfii alkohol, är också olöslig i 
alkali och i flygtiga oljor. Man har orätt upp^ 
gifvit, att bernsten skulle upplösas i så väl kol- 
syrade, som caustika alkalier. Om den rifves 
fin och kokas med alkali länge, så får man en 
alkalisk vätska, som innehåller föga hartz, men 
deremot ganska mycket bernstenssyra. Silas den- 
na från bernstenspulvret , och detta , efter en en- 
da tvättning med kallt vatten, begjutes med kok- 
hett vatten, så löses hartzalkali deri, och man 
får de båda, förr omtalade , hartzerne i lösningen; 
de kunna med syra utfällas. Äfven den dervid sura 
erhållna vätskan innehåller bernstenssyra. Det som 
alkalit lemnar olöst är alldeles samma ämne, som 
återstår efter behandling med alkohol eller ether. 
Detta ämne synes vara producten af den 
naturliga balsamens förändring , det utgör mer än 
af bernstenens vigt och bildar ett pulver, 
som slår vatten ifrån sig. Upphettas det lindrigt 
i öppet kärl, så röker det, luktar nästan af starkt 
