55 
mängd af både phanerogamer ocli cryptogamer, 
hvilka saknas på de öfriga Antillerne. 
Då man betragtar GiiadelQupe's växter till 
deras ordines naturales, så ser man, att jFiiices 
utgöra den på arter talrikaste ordning, nemligen 
56 (^iitom 5 Lycopodiaceae); dernäst följa: 
Musci frondosi med 4o> Compositce 38; Grami- 
nece 3*7; Leguminosce 32 ; Lomentaeew 2g; Ru^ 
biacece 24 ; Malpighiacece 23; Euphorbice 21; 
MelastomcBj MalvacecB ochAsperifolice h vardera 
med 16; Orchidece i5; Cjperacece 14 ; Cappa- 
rides j Urtiece och Algce tichenosce med 1 2 li var- 
dera ; de öfriga ordningarne synas här vara min- 
dre betydande. Det på arter talrikaste slägte 
tyckes vara Melastoma , af h vilket jag sett 16; 
dernäst Mimosa med i3 (då man derunder äf- 
ven vill innefatta de nyare Auctorernes Acacia^ 
Inga och Desmanthus^j Panicum med i o; Cap^ 
paris och Aspidium med 8 ; Malpighia^ Cassia^ 
Euphorbia och Sida 8; MjrtuSj Hedjsarurrij 
EupatoriujTij Poljpodium och Lecidea 6 hvar- 
dera; Urticaj AdiantJium och Trichomanes 
hvardera med 5.. 
Emedlertid måste man härvid erinra, att 
Guadelonpe ännu ej är så granskad, att man 
fallkomligen känner dess vegetation; den eger 
säkerligen en stoi' rikedom på Musci ocli AlgcB 
lichenosce uti dess högre bergstragler, äfvensoin 
Cjperacece j GraminécBj Convolvulij LomentaceoBj 
MelastoiTKB^ Malvacece^ Filices m. fl, visserligen 
måste ega en ännu större mängd af arter än de 
här uppgifne; dock torde det nu anmärkta för- 
hållande i art-antal mellan ordningarne vara 
nära enligt med verkligheten. 
Ibland de här anförde växter äro endast f| 
Phanerogamer äfveii gemensamma för Europa, 
