95 
nerhet derigenom, att båda skalen äro hoiizon- 
talt så sammantryckta, att det ena skalet blir 
på utsidan alldeles concavt Cardinalranden 
är alldeles rät, tvär, och ofta med sido-vink- 
larne så utdragen, att den härigenom i bredd öf- 
verträfFar hela det öfriga skalet. Skalen ligga 
vid denna kant alldeles jemt på hvarandra, utah 
något synbart mellanrum i midten, och oftast 
utan att öfre skalets knöl Qnates) är framstå- 
ende. På skiljda skal märkes i den ena Val- 
velns kant tvenne små trubbiga tänder, åtskilj- 
da genom ett lågt och nästan trekantigt mel- 
lanrum, h vilket svarar mot den öppning, som 
på de flesta följande genera finnes mera utmärkt, 
och då får namn af foramen deltoideiim. — In- 
re ytan af båda skalen är liksom chagrinaktig, 
af små upphöjda papillformiga punkter. Vid 
det ena skalets basis märkes en figuration efter 
djuret och dess fästen; bestående af en slät upp- 
höjning med tvenne större runda intryckningar, 
samt en mindre (^nästan i tu delad) intryck- 
ning framom de förra. Dessa intryckningar äro 
begränsade och åtskiljda af släta, icke papillösa, 
upphöjningar. (Jemf. Tab I , fig 2 d.). På an- 
dra skalet märkes en enda motsvarande större 
') Denna starka sammantryckning af båda skalen för- 
utsätter, att sjelfva djuret varit ganska tunt och platt; 
och af denna construction synes åter kunna slutas, 
att hos andra Musslor, der blott ena skalet är platt, 
men det andra fulikomligen kullrigt, måste äfven 
djuret hafva varit olika organiseradt, och att dylika 
Musslor således efter all sannolikhet ej äro sam- 
slägtingar med de egentliga Lepténerna. Ty hos 
de sistnämde är båda skalens kant alldeles samman- 
tryckt och nedböjd; ofta med en alldeles bestämd 
och tväi' krökning från skalens plana discus. 
